Otin tämän venäläiseltä majurilta.
- Majuriltako? - Jep.
Voisihan se sopia everstillekin.
Ja sinäkö olet pomo?
Kukas itse olet?
Andrew Tanner, everstiluutnantti, USA:n llmavoimat.
Miten ne saivat sinut pudotettua?
Viisi yhtä vastaan. Minä pudotin neljä.
- Olen Jed. - Miten menee, Jed?
Paremmin kuin hyvin.
Länsirannikko.
Itärannikko. Täällä on Meksiko.
Hyökkäyksen alku oli naamioitu tavalliseksi reittilennoksi.
Ihan niin kuin Afganistanissa 1980, mutta ne olivatkin ilmakuljetusjoukot.
Ne sulkivat tien Kalliovuorille.
- Senkä takia ne iskivät Calumetiin? - Luultavasti.
Niiden ohjukset olivatkin pirun paljon tarkempia kuin oltiin luultu.
Saivat kaikki ohjussiilot Dakotassa.
- Ja tärkeimmät viestikeskukset. - Eli?
Omahan, Washingtonin, Kansas Cityn.
- Kaikki menetetty? - Niinpä.
Soluttautujat tulivat Meksikosta.
Enimmäkseen kuubalaisia. Ne pääsivät satelliittitukikohtiin Keskilännessä -
aika moneen Teksasissa, ja saivat aikaan pahoja tuhoja.
Ne sitten avasivat portit täällä, eikä kuubalaisten ja nicaragualaisten -
tarvinnut kuin marssia sisään... ylös tänne Preeriatasangon halki.
- Mihin asti ne pääsi? - Cheyenneen, Kansasin läpi.
Me pysäytettiin ne Kalliovuorilla ja Mississipillä.
Mutta sitten venäläiset toivat kuusi divisioonaa vahvistusta.
Kolme joukko-osastoa Beringin Salmen yli Alaskaan.
Katkoivat kaasuputken, ja tulivat Kanadan läpi -
tänne yhdistämään joukot, mutta siinä me sanottiin stop.
Nyt linjat on aika lailla vakiintuneet.
- Entä Eurooppa? - Ne taisi päättää -
että kahdesti vuosisadassa riittää.
Ja niinpä ne on vaihtopenkillä. Kaikki paitsi Englanti -
eikä ne kestä enää kauan.
Venäläiset haluaa meidät kokonaisena ja siksi ne on täällä.
Siksi ne ei käytä ydinaseita enää, eikä mekään täällä.
Koko pahuksen touhusta on tullut melko vanhanaikaista.
Kuka tietää? Vaikka... kohta siirryttäis miekkoihin.
- Mistä se alkoi? - Ei aavistustakaan.
Kaksi naapuruston riitapukaria vaikka.
Jossain vaiheessa alkaa tappelu.
Eikö siihen muuta tarvita?
Ehkä oli vain unohdettu, millaista se on.
Kukas meidän puolella on?
600 miljoonaa kiljuvaa kiinalaista.
Minun viime tietojen mukaan niitä oli miljardi.
Niitä oli.
Onks sulla perhettä?
En tiedä.
Ne jäi loukkuun Teksasiin.
Yritän uskoa, että ne on elossa -
mutta kuulen tarinoita siitä, mitä siviileille tehdään.
- Eversti, herää. - Mitä nyt?
Lähdetään. Mennään räjäyttämään panssarikolonna.
Mennään. Varhainen lintu madon nappaa.
Varhainen lintu madon nappaa!
Kattokaa miten puu kaadetaan!
Matt, panssarinyrkki!
Hyvä osuma!
Mitäs mieltä olet? Ei hassumpaa kakaralaumalta, vai mitä?
Äitisi olisi ylpeä sinusta.
Luuletteko olevanne kovia, kun kestätte papuja joka päivä?
Puoli miljoonaa tyyppiä Denverissä antais kaikkensa tästä mössöstä.
Niitä on piiritetty kolmisen kuukautta.
Ne syö rottia ja sahajauhosta leivottua leipää ja joskus -
toisiaan.
Iltaisin ruumiita poltetaan rovioilla.
Kuin keskiajalla.
Tuo viha polttaa sut vielä loppuun.
Eipäs, vaan pitää lämpimänä.
Eversti?
Tehdäänkö me oikein?
Sait uuden kaverin.
Joo-o.
Se ei taida paljon lörpötellä?
Ei.
Sille on tapahtunut jotain.
JOULUKUU
No niin. Lentokoneita täällä.
Kuubalaiset, venäläiset, ammusvarasto, tankit.
Konekivääriasemat tässä, tässä, tässä ja tässä.
Poliittiset vangit ovat täällä Drive-in teatterilla.
Aiheutetaan hämminkiä täällä, avataan aitaa täällä -
ja tulitetaan konekivääreillä.
B-ryhmä tulee täältä ja tekee sivusta hyökkäyksen.
Kun saavutte tälle bunkkerille, sytytätte laidunpalon tässä kohtaa.
Pitäisi olla aika yksinkertaista.
- Onko kysyttävää tähän mennessä? - Mikä on sivusta hyökkäys?
- Missä laidunpalo piti sytyttää? - Niin, ja miten se tehdään?
Tarvitsen paukun!
Apua! "Ahmat" hyökkäävät.
Seuraa minua. Vauhtia!
YSTÄVÄ
- Tääne! - Liikettä niveliin! Ota! Ala mennä!
Liikettä! Ulos sieltä!
- Tässä on mahdollisuutesi! Vauhtia! - Kuolemme kaikki! Saappaat jalassa!
Kranaatti!
Lapset ovat tämän takana.
Siis kapinalliset.
Kapinallisetko muka? Rosvojoukko.
Joka laukaus nostaa kapinamielialaa.
Tiedän. Olin partisaani.
Ja mikä olet nyt?
Olen kuin te.
Poliisi.
Riittää!
Riittää! Hän on maassa!
Hyvä ottelu!
Ootko kunnossa?
Eiks siellä oo vähän epämukavaa?
- Takuulla! - Ylös sieltä, vanhus.
Ei hemmetti, tule itse alas!
Minkä ikäinen sun vaimo on?
Miten vanha sun vaimo on?
Kasikymppinen!
- Millanen se on? - Kuten minä, vanha.
Ei mutta oikeesti?
Ärhäkkä mimmi, kuten sinä!
Missä te tapasitte?
Kiinnostaaks tää sua ihan oikeesti?
Kiinnostaa.
Tavattiin yksissä bileissä, komerossa.
Ensin se ärsytti mua yli kaiken, mutta sitten meni jalat alta -
olin ihan hulluna siihen.
Vieläks sä oot yhtä hulluna siihen?
- Pelaaks sä vai et? - En!
Sopii.
He toivat lapsensa.
Ruokaa ei riittänyt kaikille talven yli.
He haluavat, että otat ne mukaasi.
Riittää jo, herra Mason. En halua enempää väkeä.
Olet oikea päällikkö nykyään. Sinusta puhutaan toisella puolellakin.
Kuka tietää, Kaliforniassa asti.
Ne aikovat keväällä lähettää erikoisjoukkoja auttamaan teitä.
Jääkäreitä.
Kevääseen on vielä pitkä aika.
Ehtii tapahtua vaikka mitä ennen sitä.
TAMMIKUU
Se on meidän! Meikäläisiä!
- Mistä tiedät? - On se meidän.
Sillä lailla!
Kärventäkää ne!
Jessus!
Sun täytyy mennä tuon läpi.
Vain osaksi.
Toivottavasti olette siellä vielä.
Tämä siis on taistelua.
Oikeata sotaa, ei sen kummempaa.
Joka päivä samanlaista.
Jed, tule mukaan.
Voisit lopettaa tähän.
Voisitko sinä?
Älä yritä syöttää mulle tuota sontaa!
Herää aamulla -
tule järkiisi.
Liikettä! Vauhtia, aletaan mennä!
Matalaksi! Alas, alas, alas!
Pysykää matalana. Ei ne näe meitä!
Se etsii meitä!
Aivan varmasti.
Ei!
Mä en kestä!
Pysy alhaalla!
Turpa kiinni! Alas!
Juoskaa! Pois täältä!
Mitä helvettiä aiot? Helvetti!
Ne tulevat tänne!
Sain sen!
Pois täältä pentu! Sieltä sataa kohta vaikka mitä!
Pysyn täällä!
Päästä se pinteestä singolla!
- Se ei lataa! - Saamarin saamari!
Anna toinen ammus!
Aardvark!
Antaa palaa!
Ei!
No niin, antaa tulla vaan!
Ampukaa nyt kerrankin suoraan -
senkin armeijan... paskiaiset.
Ei! Liian myöhäistä! Se on kuollut!
Vauhtia! Vauhtia! Vauhtia!
Ootko sä koskaan ollut rakastunut?
Mä en enää ikinä rakastu kehenkään!
Ellet sä rakastais ketään, et sä edes olit täällä.
Minne me ne haudataan?
Ei oo paljon haudattavaa.
Voi luoja.
Nämä olivat ystäviämme.
Vie heidät pois täältä.
Jonnekin turvaan -
missä tätä ei koskaan tapahtunut.
Ja vaikka me muistammekin -
anna heidän unohtaa, rakas Jumala -
että he tulevat viattomiksi jälleen.
Aamen.
Jed...
- Jed... - Miks sä kuiskaat?
Tuntuu niin hiljaiselta.
Menisit nukkumaan. On jo aika myöhä.
Kaikki on OK.
Eiks tunnu oudolta? Vuoria ei meidän touhut kiinnosta pätkääkään.
Sitä nauraa tai itkee...
Ja tuuli sen kun puhaltaa.
Kyllähän tätä oli odotettukin.
Alkaaks sulla olla tunteet vähissä?
Ei oo paljon varaa tunteilla.
Entä jos siinä oisin ollu mä?
Jed, mä juttelin porukoille. Ei näytä oikein hyvältä.
Kaikki suunnittelee luovuttamista. Ei enää oikein innosta.
Paitsi Robertia.
- Entäs sinä? - Mähän oon sun veljes.
Pidä huoli siitä, et se merkkaa jotain.
HELMIKUU
Huomio!
Istukaa, toverit.
Sodissa minua inhottaa eniten se, kun asioita aletaan kaunistella.
Sanotaan kierrellen vaikkapa, että vihollinen on hallinnassa -
tai että rauhanpyrkimykset voimistuvat.
Se on valheellista taktiikkaa.
Valhe löyhkää kuolemalta ja tappiolta.
Sodan voi voittaa vain tuhoamalla vihollisen.
Tajuatteko ketä vastaan taistelemme?
Vihollisemme ovat ahmoja -
pieniä, raivokkaita eläimiä.
Ne voittaakseen on oltava metsästäjä.
Ja minä olen se metsästäjä.
Tästä lähtien -
siviilit jätetään rauhaan.
Heille kostaminen on typerää.
Se on voimattomuutta.
Toverit -
jos kettu vie kananne -
tapatteko te porsaan, koska se näki ketun? Ette kai sentään.
Te lähdette ketun perään.
Etsitte sen pesän ja tuhoatte sen!
Ja miten se taas tehdään?
Täytyy muuttua ketuksi.
Danny, aseen lukko on jumittunut.
Danny! Hei!
-"Puhutko saksaa?" - Entä jos puhuukin? Sinä et!
Meidän olis parasta häipyä!
Turpa tukkoon!
- Mikä tää oikeen on? - Mikä se on?
Kuka meitä seuraa? Missä ne on?
Iske sitä perällä!
Ime munaa! Äitisi on kirottu!
Ininääkin vielä ja aivosi lentävät pihalle!
Painu helvettiin jenkki!
- Kuole! - Haista paska.
Gorski, Stepan Jevgenivitsh...
Ei ketään kiinnosta kuka sä oot!
- Ne tappavat sen! - Parempi niin!
Hei, katsokaa!
Tässä on viisari! Se osoittaa johonkin.
Se osoittaa...
Minne?
Suoraan tänne.
Missä se on?
Piru vieköön, missä se jäljitin on?
- Ne pakotti mut nieleen sen. - Daryl, mitä helvettiä sä oot tehny?
Mä menin kaupunkiin.
Ja jäit kiinni?
Menit ja jäit kiinni!
- Miksi? - Sähän sanoit, ettei me jäätäis.
Kerroitsä niille missä me ollaan?
Siis kerroit!
Mun isä ilmiantoi mut.
Voi perkele, sä et voi kuvitella mitä ne teki mulle!
Senkin paskiainen!
Haluutko sä siteen silmille?
- Tää on vastoin Geneven sopimusta. - Ei oo siitä kuultukaan!
Surkimus! Näet miten neuvostosoturi kuolee!
- On sitä nähty ennenkin. - Ei tää voi olla totta!
- Jed, päästä se meneen! - Suu tukkoon!
- Se oli yks meistä! - Suu kiinni!
Se kerto niille missä me ollaan!
Niin teki. Ottakaa kiväärit.
Eikä!
- Mitä sä sanoit? - Sanoin että eikä. Me ei tehdä sitä!
Sano, että olet kanssani, niin kumpikaan ei kuole yksin.
Mikä ero meillä on?
- Anna mä teen sen. - Turpa tukkoon!
Anna tulla, sano, mikä meidät erottaa niistä?
Me asutaan täällä!
Älä ammu! Jed, älä ammu!
Älä ammu mua, Jed!
Montako on jäljellä?
Neljä.
Valmiina...
Ei, odota. Seis!
Mitäs sanot? Onko nälkä?
Arvaa vaan.
Ala mennä, Toni!
Kerätään ne äkkiä ja takaisin ylös!
Äkkiä nyt.
Siitä onkin aikaa.
Hiljaa!
Voi luoja!
Voi perkele!
Pysykää alhaalla!
Mennään! Hevosille!
- Painutaan helvettiin täältä! - Liikettä! Vauhtia!
Erica, ala tulla! Hyppää!
Ala tulla, mennään!
Menkää!
Toni!
Ahmat!
Mä oon mennyttä, Jed.
Älä anna niiden saada mua.
Ne pakottaa mut puhumaan.
Missä sun ase on?
Mä haluun et sä teet sen.
En mä voi!
Toni, en mä voi.
Ei se haittaa.
Anna mulle kranaatti.
Mä en haluu palella liikaa.
Vedä sokka irti valmiiks.
Ala mennä.
Mä oon tässä vähän aikaa -
ja kuuntelen tuulen huminaa, OK?
Nyt ala mennä.
Toveri eversti.
Arvioin vihollisen tappioksi kaksitoista.
Kaksitoista.
Oletteko eri mieltä?
Kaksitoista?
Näin kyllä vain yhden.
Mutta ne kantavat ruumiit pois.
Niinpä tietysti. Miksipä ei?
Mitä mieltä olette?
No niin, kuunnelkaa.
Te kaksi odotatte täällä kunnes joukot vetäytyvät kaupunkiin.
Kyllä te huomaatte, milloin. Sitten painutte kohti tasankoa.
- Entä sinä? - Mun on pysyttävä täällä.
Vähän hämminkiä, että te pääsette pakoon.
- Me tullaan mukaan, Matty... - Kuuntele nyt!
Ketään muita ei enää oo.
Jonkun on pakko selvitä, jonkun on pakko jäädä henkiin!
Mä ja Jed ollaan jo ihan rikki.
Mä en ikinä unohda!
En koskaan -
mä en varmasti unohda!
Älä.
Matt -
sä et saa koskaan tietää kuka voittaa!
Kuka voittaa?
Kyllä me se tehdään, Jed. On sitä selvitty pahemmistakin paikoista.
Häiriköidään vähän, tullaan tänne ja takas vuorille.
Matty, mä rakastan sua.
Tiedetään.
Mä rakastan sua kans, Jed.
Eiks oo aika rankkaa olla veljiä?
On.
Nyt mentiin.
En muista millaista oli lämpimässä.
Siitä tuntuu kuluneen ikuisuus, kun olin pikkupoika auringossa.
Miten päädyin tänne, korkealle hylätylle paikalle -
jossa ei ole kuin yksinäisyys?
Niin paljon on menetetty.
Haluan katsoa sinua silmiin ja unohtaa.
Kaikki tuntuu kaukaiselta.
Lämmin talo, jossa varjoani ei näy.
Pitkät, mustat hiuksesi käsieni välissä.
Vallankumousta ei enää ole.
Vain sinä, jonka luo haluan palata.
Aion jättää eroanomukseni.
Tulkaa! Nopeasti!
Ne hyökkäävät asemalle.
Kaikki asemalle.
Vauhtia, vauhtia!
Häviäjä.
Nyt voit levätä.
Älä luovuta, Matty.
Matty. Onko kaikki OK, Matty?
OK? Älä luovuta, Matty.
Isä tulee ihan kohta, Matty.
Älä luovuta.
No niin, Matty. Isä tulee kohta.
No niin, Matty.
Mä pidän susta kiinni, Matty. Mä pidän susta niin kauan kuin voin!
Nojaa muhun.
Mua väsyttää kamalasti.
Ihan kamalasti.
Me ollaan vapaita nyt.
Vapaita.
En koskaan enää nähnyt veljeksiä.
Ajallaan tämäkin sota loppui, niin kuin kaikki muutkin.
Mutta en koskaan unohtanut.
Tulen tänne usein -
silloin, kun täällä ei ole muita.
"Kolmannen maailmansodan alussa -
sissit, jotka olivat vasta lapsia -
kirjoittivat menetettyjen toveriensa nimet tähän kiveen. "
"He taistelivat täällä yksin ja antoivat elämänsä -
jotta tämä kansakunta ei katoaisi. "